Нова книга історика Андрія Іванця є аналітичною доповіддю, яка є відповіддю на антиконституційні пропозиції Україні з боку окремих внутрішніх та зовнішніх політичних діячів відмовитися від прав на Крим «в обмін» на мир з Росією. Автор аргументовано показує, що деокупація півдня України є фундаментальним завданням і для української держави, і для цивілізованого світу.
Це обумовлено тим, що без звільнення Криму неможливо ні відновити міжнародний правопорядок, ні захистити національні інтереси українського народу, ні забезпечити безпеку та права громадян, ні вирішити завдання відновлення прав і кримськотатарського та українського народу, ні усунути системну дискримінацію окупантів по відношенню до великих мас людей.
Книгу «Сім причин звільнити Крим» рекомендовано вченою радою Науково-дослідного інституту українознавства.
Перша причина для звільнення Криму, вважає автор Андрій Іванець, це необхідність для української держави забезпечити військову безпеку в Україні та Європі, оскільки російський Чорноморський флот, що базувався раніше в Севастополі, показав себе джерелом смертельної загрози, взявши участь у процесі окупації Криму та України. Крим сьогодні разом із кораблями Чорноморського флоту РФ, що базуються на ньому, обстрілюють міста і села України новітніми ракетами, фактично перетворився на терористичне гніздо, що загрожує безпеці не тільки України, а й Польщі, і Румунії, на територію яких уже залітали російські ракети.
Україна не може залишити без звільнення більше мільйона кримчан, українців та кримських татар, які залишились на окупованій території.
Друга причина полягає в тому, що держава Україна не може залишити без звільнення більше мільйона кримчан, українців та кримських татар, які залишилися на окупованій території та страждають від окупаційного гніту за національною, мовною, релігійною та іншими ознаками.
Третя причина – це обов’язок української держави відновити права корінного кримськотатарського народу, захистити їхню мову, право на свою освіту та свою культуру, їхню участь у державному управлінні. Автор зазначає, що більшість кримських татар були налаштовані лояльно до України, співпрацювали в галузі освіти та культури, але після анексії Криму вони потрапили під репресії, а Меджліс кримськотатарського народу був оголошений Росією «екстремістською організацією».
Сьогодні в Україні вже вирішено багато питань статусу кримських татар – їх визнано корінним народом в Україні, Меджліс визнано органом національного самоврядування, ухвалено закони про захист кримськотатарської мови та культури, обговорюється проблема створення національно-територіальної автономії в Криму, в Україні на фронтах проти окупантів борються кримські татари у складі підрозділів ЗСУ. Все це наголошує і на необхідності, і на перспективності звільнення Криму.
Український опір окупації у Криму не слабшає. Обов’язок держави – захистити права української громади у Криму. За статистикою, у Криму проживали близько 600 тисяч етнічних українців, вони становили в регіонах від 22-24 % населення. Однак окупаційний режим не зупинився перед переслідуванням кримчан за національною та релігійною ознакою – усі активісти або репресовані, або витіснені чи депортовані за межі Криму. Проте український опір окупації у Криму не слабшає. На півострові діють організації «кримських партизанів», які різними методами виборюють деокупацію Криму, і Україна має їм допомогти в реалізації цього завдання.
Окупаційний режим у Криму завдає величезних екологічних збитків півострову – крадуть та вивозять до Росії обладнання, урожай, найцінніші, світового значення експонати з кримських музеїв. Припинити цей процес варварського розкрадання Криму та його культурних цінностей може єдине – визволення та деокупація Криму.
Росія сьогодні нещадно експлуатує природні багатства Криму. Звідси випливає шосте завдання – забезпечення економічної безпеки України загалом. Росія сьогодні нещадно експлуатує природні багатства Криму – великі родовища енергоносіїв, потенціал промисловості, зокрема, унікальних хімічних підприємств, аграрного сектору, транспортні магістралі. Росія неправомірно та незаконно вивозить на свою територію врожай та продукцію промисловості, торгує ними на світовому ринку як своєю продукцією.
Зрештою, без визволення Криму неможливе відновлення міжнародного права, безперечно порушеного Росією. Окупацію Криму не визнали ні міжнародні організації, ні прогресивні держави світу. Під егідою «Кримської платформи» об’єдналися понад 60 держав, які, по суті, становлять антипутінську коаліцію, яка вимагає відновити законність та передати Крим до юрисдикції України.
Андрій Іванець зазначає, що у звільненні Криму глибинні інтереси України збігаються з інтересами всього світу. І лише після відновлення суверенітету України та засудження винних у військових злочинах, винуватців цієї геноцидної війни, можна говорити про відновлення справедливості у світі.
Костянтин Подоляк, журналіст
Думки, висловлені в рубриці «Блоги» передають погляди самих авторів і не обов’язково відображають позицію редакції
Роскомнагляд (Роскомнадзор) намагається заблокувати доступ до сайту Крим.Реалії. Безперешкодно читати Крим.Реалії можна за допомогою дзеркального сайту: https://dfs0qrmo00d6u.cloudfront.net. Також слідкуйте за основними подіями в Telegram, Instagram та Viber Крим.Реалії. Рекомендуємо вам встановити VPN.